Znate ovu priču.
Sevanje munje.
Ludi genije.
Bezbožna kreacija.
Svet se, naravno, seća čudovišta, a ne čoveka.
Ali ponekad, kada pobliže pogledate... ima nešto više u priči.
Ponekad je čudovište čovek.
CIRKUS l MENAŽERIJA LORDA BARNABIJA
Radio sam u cirkusu otkad znam za sebe.
Cirkusi o sebi vole da misle kao o porodicama.
Ali, naravno, u svakom postoji klovn.
Tada nisam imao ime. Bio sam samo "grbavac".
Ili "nakaza ukoliko biste bili ljubazni.
Ali istina je, nisam ih mrzeo zbog toga.
Teško je osuđivati okrutnost kad nikad niste doživeli ljubaznost.
Osim toga, uvek sam imao kome da se divim.
Kada nisam nastupao, bio sam doktor trupe.
Postao sam fasciniran medicinskom naukom.
Naročito ljudskom anatomijom.
Želeo sam da razumem sve u vezi
s unutrašnjim univerzumom koji nas čini onim što jesmo.
Mozak, pluća, kosti, mišići.
Srce.
Ne znam zašto je nauka o životu okupira/a moju maštu.
Mislim da mi je samo pomogla da pobegnem.
Bože moj!
Stvarno misliš da si pametan, je li?
Pravi intelektualac.
Mora da je to veliko poniženje!
Nastu paš!
Nisam znao da ću prohladne londonske noći
sresti čoveka koji će zauvek promeniti moj život.
Dame i gospodo!
Gledajte kako naša ptica na nebu izvodi podvige koji prkose smrti...
Prelepa Lorelaj!
Lorelaj!
Lorelaj! Lorelaj!
O, Lorelaj!
Ne može da diše!
Prethodne povrede?
Polomila je ruku pre godinu dana i ključnu kost nešto ranije.
Bože moj.
Ključna kostje ponovo pukla, rame izmešteno, izaziva pritisak na pluća.
Ne može da diše. -Šta da radimo?
Ništa, plašim se. Nemam čime da namestim kost.
Sila
Nameštanje kosti
Imate li džepni sat? Dajte mi ga.
Ne dam ti... - Uradite to ili će ona umreti!
Hajde!
Ključna kost
Čekaj.
Ta dislokacija tera grudnu kost da bude pod neodrživim uglom, je li?
Da. Spremni? - Može?
Tri, dva, jedan...
Da! - Tako je.
Spasao si me. - Diši.
Hvala ti.
To je bilo neverovatno. Zašto si se tako smešno našminkao?
Ja sam klovn. - Nisi klovn, nego lekar,
koji je upravo izveo operaciju na suvo za manje od minuta bez pripreme.
Ja sam klovn lekar.
Bez panike, dame i gospodo! Sve je deo predstave!
Ovde gubiš vreme.
Ja sam s cirkusom, gospodine. - Napustićeš prokleti cirkus.
Šta se događa?
Ti si doktor, je li? - Kad su mi dobri dani.
Bolnica "Čizik Kros" je uz put. Mogu odmah da odvedem vaše ljude tamo.
Odvedite je hitno odavde! Izađite pozadi.
Ne želim da uznemiri klijentelu.
Gde vodite to jadno stvorenje?
Gospodine! Molim vas, mogu li da znam kako se zovete?
VIKTOR FRANKENŠTAJN
Dame i gospodo!
Čovek đule!
Nemojte, molim vas!
Podli pacove! Hoćeš da odeš? Ja te posedujem!
Dosta mi je ovih knjiga! Ti pripadaš cirkusu! Spalite ih!
Molim vas, g. Barnabi, to mi je sve.
Ne! Ne!
Sklanjaj se odatle!
Neka ti ovo bude lekcija!
Ulazi unutra! Nigde ne ideš!
Znate li šta se desilo s Lorelaj?
Romantizujemo, je li?
Verovatno će umreti, znaš to.
Gradski doktori i njihove prljave bolnice.
Šta radite?
Jak magnet. Trebalo bi da uspe. Obično uspeva.
Stanite. Ne znate šta će mi uraditi.
Ne znam? - Ne. Ne mogu samo da odem.
Naravno da možeš. - Ne, njihov sam!
Bolji si od njih. Možeš da budeš bolji.
Mogu da te oslobodim, ali moraćeš da mi veruješ, razumeš?
Izaberi sada ili ostani ovde do kraja života.
Udalji se od kaveza! Čuješ n me?
Otvori!
Hvatajte ga! On je vlasništvo cirkusa!
Stvarje u tome što...
Pokrao nas je!
Grbavac! Napao me je i opljačkao je cirkus!
Drž'te ga!
Za njim!
Ne pipaj ga!
Idi!
Moj si.
Šta da radimo? Šta ćemo sada?
Sranje.
Kako ćemo da odemo odavde?
Poznaješ ovo mesto, prokletstvo! Kako ćemo...
Gde su?
Nisam u cirkusu. - Sta?
Da, dobro je.
Pođi sa mnom!
Nikad dosad nisam bio van cirkusa, gospodine.
Otvori oči, zatvori vrata. Skini kaput.
Skini kaput.
Presvući ćemo se u nešto malo udobnije.
Čemu to služi?
To je sledeće na redu.
Ne. Šta ćete uraditi sa mnom?
Apsolutno ništa.
Nemoj da brineš o tome.
Vidi.
Ovo će samo malo da zaboli.
Šta mi to radite? - Slušaj me!
Ti nisi
grbavac.
Bar nisi pravi. Ne.
Imaš apsces... koji je stvorio džep s tečnošću, zapravo
veliku torbu s tečnošću.
To boli! - Da, pretpostavljam da boli.
Iznenadilo bi te koliko često to čujem.
S obzirom na veličinu ove lepote, rekao bih da nije Iečen
18 godina.
Ali dobra vestje da sam ubeđen da, ako ga dreniramo...
Za tri,
dva,
jedan. I izvadimo.
Pazi, voda!
Tako.
Lakši deo je obavljen. - Lakšideo?
Sad si dobro!
Idemo... gore.
A sada će se tvoji mišići,
tvoje kosti,
ceo tvoj skelet,
boriti da se vrate u pređašnje stanje,
da te vrate u tvoj prethodni, zgrbljeni
tehnološki zaostali položaj iz proteklih
18 godina.
Dakle, za sada, prijatelju moj, moraćeš da nosiš ovu zaista
prelepu protezu za leđa koju sam osmislio za Gordona.
Koga?
Uspravan sam!
To je očigledno. Nisam precenio tvoju inteligenciju, zar ne?
Nisam više u cirkusu, a sada i stojim uspravno.
Da, već si to rekao.
U redu!
Biblioteka i radna soba su tamo. Kuhinja je tamo.
Stojim pravo.
Tvoja spavaća soba je desno. Tamo su grejač za vodu i sapun.
Predlažem ti da ih upotrebiš i uradiš nešto sa svojom
kosom.
Ja ću biti u podrumu do kraja večeri, pošto idem u školu
ujutru. Osećaj se kao kod kuće i ništa ne diraj.
Uzgred, imao sam, imam cimera.
Zove se Igor Strausman. Tip je zavisnik od morfijuma.
Idiot. Pravi lažov. Srećom po nas, uglavnom
nikad nije kod kuće.
Dakle, ako te iko bude pitao zašto si ovde, reći ćeš da si on.
Ja sam Igor?
Vrlo dobro.
"Zdravo, zovem se Igor."
Da vidimo.
Opasni grbavac je zatvoren radi bezbednosti javnosti,
i ima odlučnog i podjednako opasnog saučesnika.
Oni provaljuju u prikolicu vlasnika cirkusa i kradu sve iz njegovog sefa.
Nasilno beže, što kulminira
ubistvom nevinog čoveka, i nestaju
netragom.
Može li se tako reći, Alistere? - Da, inspektore.
Bekstvo, pljačka, ubistvo.
Baš kao što je g. Barnabi rekao.
Evo šta ja mislim da se dogodilo, Alistere.
Ljudsko biće s deformisanom kičmom zatvoreno je protiv svoje volje.
Možda je to ovde uobičajen odnos prema njemu.
Stranac ga oslobađa
koristeći magnet i žicu,
što svaka budala ume.
Na brzinu beže, zato što moraju
jerje cirkus protiv njih.
Umakli su.
Jure ih.
Čovek umire.
Ubistvo u samoodbrani, rekao bih.
"Traži se zbog ubistva." Neka umnože to.
Mislio sam da ste kazali da nije... - Jesam.
Nešto mi govori da naša cirkuska nakaza može biti samo početak nečega.
Dobro jutro!
Igore: U školi sam do 18 h.
Odeća je u garderobi. Novac i ključ u konzervi kod vrata.
Vrati se kući do večere. F.
Bolnica "Čizik".
- PIPKINOV TONIK ZA BOLJE VARENJE - PLANTOL SAPUN, 3 penija tabla
"ČIZIK KROS" BOLNICA ZA KILAVE SIROMAŠNE
Doktore?
Ovuda, gospodo. Treba da obavimo amputaciju.
Ti.
Šta, ja? - Da.
Dvaput dnevno su joj potrebne inhalacije kamforom, ekstrakt belog luka,
7 ml arsenika i 85 ml Filčerovog ulja,
ili više ako ga nabaviš.
Ne mogu to da radim. - Možeš.
A kada se probudi, reci joj
da će njen prijatelj ponovo doći.
TRAŽI SE - NAGRADA 50 FUNTI GRBAVAC UBICA
Pre šest meseci, čovek je pokušao da kupi delove uginulih životinja
u Londonskom zoološkom vrtu. Odbijen je.
Dve nedelje kasnije je došlo do provale. Udovi životinje su amputirani i odneseni.
Mesec dana kasnije, slično se dešava na Veterinarskoj akademiji.
Zvuči jezivo, ali šta...
To sam konfiskovao sa mesta zločina u cirkusu.
Otvori je.
Gospodine,
ovo je odvratno.
Pripadalo je nedavno uginuloj lavici.
Ali je nađeno pored naše žrtve ubistva u cirkusu
i nije tamo dospelo samo od sebe.
Mislite da postoji veza?
Mislim da naš drugi čovek iz cirkusa odgovara opisu ovog
kradljivca životinjskih delova.
Ali ko bi to uradio?
S kojim motivom?
Ovde nešto zaudara.
Zaudara na zla, grešna nedela. A sada taj čovek hoda ulicama ovog grada.
Već si se vratio u blato?
Da, vidim.
Plašim se da su me potpuno divljački prikazali.
Kosa je pogrešna, kao i nos.
Nov sam u svetu kriminala,
ali nisam pomislio da će vlasti napasti moju taštinu.
Misle da sam ja ubica!
Mene su svojevremeno daleko grđe zvali.
Osim toga, oni ne traže tebe,
zar ne? Oni traže bednog, bezimenog grbavca.
Igore, voleo bih da se pogledaš.
Igore, to biće više ne postoji.
Večera.
Ovo je izvrsno.
Pa, šta te je uopšte dovelo u cirkus?
Pribor za jelo.
Šta? - Koristi ga.
Izvini.
Obriši ruke.
Životinje.
Delovi.
Student sam na Kraljevskom medicinskom koledžu.
Nastavni plan je jednostavan, ispiti laki, a profesori...
Profesori su ljudi ograničenih mogućnosti ijoš ograničenijih pogleda.
Zašto si me oslobodio?
Ti si, prijatelju moj, neočekivani poklon.
Ne nailazim svakog dana na čoveka
koji je, i pored grotesknog deformiteta,
očigledno talentovan, pažljiv i snalažljiv
i koji ima najdarovitiji par ruku koje sam ikad video.
Moje interesovanje za tebe nije zbog milosrđa.
Prati me.
Pre no što sam te sreo, hteo sam da priđem g. Barnabiju
zbog kupovine nekih od vaših uginulih životinja.
S kojim ciljem? lzučavanje?
Ne, ne onako kako ti misliš.
Čvrsto verujem da smrt može da bude privremeno stanje.
To je nemoguće. - Neverovatno, jeste. Nemoguće, nije.
Životje privremen. Zašto bi smrt bila drugačija?
Stvarno nemam vremena za lažnu skromnost.
Zato bez ponosa i stida tvrdim da je moje otkriće delo
genüa.
Te oči su
stare više od tri meseca.
A tečnost je električno provodljiv gel koji je moj izum.
Ima dvostruku svrhu, da očuva i da...
Sačekaj i videćeš.
Sve je u konverziji, vidiš li?
Konverzija čiste električne energije u biološku raznovrsnost
koja teče kroz ljudsko telo.
Otuda i konstrukcija ovog uređaja. Lazarova viljuška.
To sam pronašao propuštajući struju kroz
posebnu mešavinu sulfata i metala...
Ovladao si konverzijom?
Jesam.
Pa, pokaži mi.
Spreman?
Eto. Vidiš li?
Žive su.
Šta misliš?
Impresivno je. Ali, napravio si zbrku s nervima.
Molim?
Okulomotorni živci. Nisi ih pravilno spojio.
Zato se oči ne pokreću ravnomerno.
Ti.
Evo ga!
To je taj čovek.
Čovek kog sam tražio. - Hvala na pitanju.
Nema na čemu. Davaću ti jedno po jedno zaduženje.
Završavaćeš ih što pre možeš, a onda ću ih ja primeniti na većoj
celini svoje tvorevine. Pitanja?
Ta veća celina...
Te se ne tiče.
Pa, ako ću... - Igore, ja...
Sve ovo je sada tvoje.
Svaka knjiga. Svaki komad referentnog materijala. Aparatura. Sto.
Soba. Tvoja laboratorija, ako želiš.
Kao moj asistent, bićeš u samom središtu
naučnog poduhvata koji će promeniti svet.
Hoćeš li da mi pomogneš?
Popravi to.
Hvala ti.
Nastavi da radiš na tome.
ŽENSKA RUKA, JETRA, BUBREG, PLUĆNO KRILO, SLEZINA, Dž. Vilson, MOZAK, OKO
Bolnica je napravila aranžman za Lorelaj.
Ona sad ima dobrotvora.
Bilo mi je drago što se oporavila išto neko brine o njoj, ali
kako su prolazile nedelje, nedostajale mi je.
l pitao sam se da li se njen život promenio isto koliko imoj.
Igor Strausman Ulica Albemarl 7, London
POSLEDNJA OPOMENA zA PLAĆANJE
Vi ktore?
Pismo za gospodina Strausmana.
Idemo u grad u provod.
Stigli smo.
Redovni sam član kluba, zahvaljujući statusu mog oca,
koji je osnivač. Kupio im je pliš za sedišta.
Tvoj otac je... - Neko koga bi nazvali velikim čovekom.
Uvažen doktor, član Kraljevske lekarske komore
i pionir u oblasti kardio-fiziologije.
Bio bih počastvovan da ga upoznam. - Možda ne bi. Vidi, ovo je klub!
Gospodaru Viktore, ja nisam dorastao ovome. -Pih!
Samo se drži pravo, tečno pričaj,
i đavolski se potrudi da me ne osramotiš.
Bebe rastu u kacama!
Viktore, jesi li siguran da je ovo pravo mesto za razgovor o tome?
Pomozi mi! Samo pokušavam da informišem ove dve predivne mlade dame
da oplođenje ne mora da se desi unutar ženskog tela.
Sperma! Spermatozoidi!
Može li spermatozoid da se kreće?
Može. - Hvala ti.
Zašto ne bi mogao da se kreće samostalno prema jajašcetu u, recimo,
kofi?
Gde se tu uklapa majka?
Tačno tako! Vi ste okupirane obrazovanjem!
Kada nam budete bile potrebne, mi ćemo
da usisamo oplođeno jajašce pipetom i istisnemo ga nazad u vašu...
bore?
Izvinite?
Izvinite, učinilo mi se da vas poznajem. - Pa, možda.
Ne sećam se vašeg imena.
Nikad ga nisam imao.
To si ti. - To sam ja.
Da, malo drugačiji.
Spasao si mi život.
Dosadno!
Tvoj prijatelj?
To je baron Bomin. Angažovao me je u svom kabareu
i kao pratilju u javnosti.
Tako.
On više voli društvo muškaraca.
Sada imam ime.
Zovem se Igor.
Šta?
Savršeno je.
Ova žena izgleda misli da je ljudski mozak roze boje.
Zapravo, sivje.
Ovo je Viktor Frankenštajn.
Siv kao ostriga. Završio sam.
On me je oslobodio. I pomogao mi je da te spasem.
Da li je uvek takav?
Nije. Veoma je pametan i ljubazan je.
Samo su mu obični ljudi veoma...
Obični.
Viktore, kako si... - Ko si ti?
Ti si pali anđeo!
Strmeknula si se sa još neke visine u poslednje vreme?
Možda bi trebalo da probaš odavde. Ima samo
devet metara. Doživela si i gore.
Plašim se da se ovde strmeknulo samo moje mišljenje o vama, g. Frankenštin.
Frankenštajn. - Dobro je, Viktore.
Igore...
Igor priča sve najlepše o vama.
Hoćeš li da nam se pridružiš?
Naravno, mogao bih sve da ti ispričam, ali je dovoljno reći
da Igor i ja stojimo na pragu
stvaranja života iz smrti.
G. Frankenštajne... - Vikt0r. Molim te.
Tvoju tvrdnju nalazim više nego uznemirujućom.
Sujeverni smo, zar ne? - Nisam.
Zar se ne plašiš da narušavaš zakon prirode?
Igore, kaži. Šta ti misliš?
Ranije bih se složio s tobom, Lorelaj, ali razmisli o tome.
Pre 20 godina, električno osvetljenje smatralo bi se magijom.
Tvoje povrede u cirkusu bile bi kobne.
Svakog dana nauka i tehnologija menjaju način na koji mi živimo.
Pogledaj mene.
Lepo reče taj čovek.
Život i smrt su drugačiji. -"Život i smrt!"
Sanjam o svetu u kome nada zamenjuje strah.
Svet gde će ubijen čovek moći da se suoči u sudu sa svojim ubicom.
Gde obogaljen vojnik, s šrapnelom u kičmi
može biti ubijen, izlečen i vraćen u život sposoban da hoda.
Zar ne vidiš? Mogućnosti su
neograničene! Životje lep!
Ali nažalost i konačan. A sada, kaži mi šta piše.
Ilsmrtill - Hvala ti mnogo.
To ne mogu da osporim.
Eto ga, crno na belo.
Ali, ako primenimo malo nauke...
ŽIVOT
...šta ti sada dajem?
"Živ0t."
To pokušavam da izvedem.
Možda sam prerano zaključila.
Tu devojku ne bi trebalo ponovo da viđaš.
Šta? Zašto? - Pa, veoma je fina.
Neobrazovana, sujeverna. Smetnja našem poslu.
Ljubazna je prema meni. - Ovo večeras nije besmislena frivolnost,
već proslava našeg zajedničkog rada.
Mislim da je pravo vreme da upoznaš naše čudovište.
Ne odugovlači! Hajde, hajde!
Hajde!
Šta je to? - Gordon.
Šta? - Gordon!
Ti si ovo napravio?
Ne,ne,ne.
Mi... smo ovo napravili.
Pluća, srce, kičma, mozak...
Sve je tvoje delo.
Sve je bilo
nemoguće bez tebe, zapravo.
Viktore...
Kleo si mi se da se radi o životu.
Više je od toga.
Skloni ruke.
Tri, dva,
jedan.
Hajde, hajde.
Pogleda]-
Živo je.
Da, živo je.
Živo je?
Vi ktore, kako?
Ne može baš da se pomera.
Punjenje traje manje od sata,
a donji deo je uglavnom gruba maketa.
Stvorio si život ni iz čega!
Da li shvataš koliko je to značajno?
O, naslućujem.
Sutra ćeš poći sa mnom na koledž.
Najavio sam da ću prezentovati svoja lična istraživanja.
Idem na koledž s tobom?
Kao asistent?
Igore, pokušaj da ne budeš tako tupav.
Od danas pa nadalje
ti ćeš biti moj partner.
Pismo za vas, gđice Lorelaj.
Pismo? Od koga?
Draga Lorelaj, Došli smo do velikog otkrića.
Molim te, dođi na Kraljevski medicinski koledž, sala H, večeras u 20 h.
Igor.
Velika prezentacija u sali H.
Prezentacija u sali H.
Velika prezentacija, sala H!
Igore, skreni desno.
Od početaka moderne medicine
postojala je pretpostavka
o statusu smrtnosti.
Ta pretpostavka je da je smrt
neizbežan
događaj, čiju neminovnost bi trebalo
da uzmemo zdravo za gotovo.
Pokazaću vam
danas da život nije samo
milost koju nam je podarila
neka zastarela ideja o svemogućem...
Pređi na stvar.
Da, naravno. Nisam navikao da govorim pred publikom.
Igore, da li bi pripremio dinamo, molim te?
Da, gospodaru.
Voleo bih da vam pokažem, svoj sedmorici,
i, naravno, mladoj dami...
Hajde, hajde.
Čeka me kočija.
Dajem vam život
koji sam ja stvorio.
Stočna pijaca.
Napravio sam ovog homunkula od različitih delova tela
koje sam nabavio u Londonskom zoo-vrtu.
Imali su užasne probleme sa održavanjem egzotičnih životinja,
od čega sam imao koristi.
On je uglavnom šimpanza,
ali uz pomoć mog uvaženog saradnika, Igora Strausmana,
uspeli smo da povežemo
različite jedinke, zapravo, različite vrste.
Igore, da li je spremno? Bulje u mene.
Hvala.
Dođite napred. Priđite da vidite. Nemojte se stideti.
Neće vas ugristi.
A sada, pomoću čuda elektriciteta,
dajem vam za tri, dva, jedan...
...živ0t.
Pobogul
Dovoljno sam video.
Ne!
Ne idite!
Igore, pusti ponovo struju. Jače.
Tri, dva, jedan... sad!
Frankenštajne, prevazišao si
sva očekivanja, čak i po
tvojoj sopstvenoj mitologiji neobičnosti i perverznosti.
Ovo je spektakularno. Izvrsno je!
Izuzetan prikaz
izopačenogludüa.
Igore.
Punom snagom.
Spremno?
Igore? - Spremn0.
Sada!
Vidi, evo ga. Viktore.
Bing, bang... bum.
Šta još imaš?
Možda kepeca sakrivenog u stomaku tvoje skulpture od trulog mesa,
spremnog da iskoči sa buketom ruž...
Vidiš li?
U redu je.
Gordone... Gordone...
Igore! - Lorelaj, ne prilazi!
Lorelaj, jesi li dobro? - Igorel
Dobro sam.
Ne daj mu da pobegne.
Gordone! Stani!
Ne, ne! Ne idi tamo!
Dođi!
Vi kto re !
Smiri se, Gordone. - Skini ga sa mene!
Gordone? - Viktore!
Igore, šta si mu uradio? - Viktorel Pomozi meni, ne njemu!
Viktore, moramo da ga ubijemo.
Učini to, Viktore!
Bio je van kontrole!
Danas smo ostvarili napredak.
Hteo je da ubija!
Nisam mogao znati da će Gordon... - Treba li da shvatim da si ti to stvorio?
Da!
Izvinjavam se.
Pogrešno sam te procenio.
Tvoje mane, mada su
zasenjujuće i masivne, samo su društvene,
a ne intelektualne.
Smatram tvoj rad zadivljujućim
i, da budem savršeno iskren,
genijalnim. Genijalnim!
Mnogo iznad moje sposobnosti poimanja.
Možeš li da stvoriš još jedno? - Mogu, i mnogo više povrh toga.
Ali, to bi zahtevalo pozamašna sredstva.
Ko što znaš, potičem iz treće najbogatije porodice u Engleskoj.
Stoga ti mogu obezbediti sve što ti je potrebno.
U tom slučaju, da.
A kad kažeš "više"?
Čovek.
Misaono, inteligentno biće.
Da popričamo o tome? - Sviđa mi se ta ambicija.
Bio si u pravu, Igore. Zverje bila opasna,
ali sad imamo priliku da pokažemo vrednost našeg rada.
Ti ija, Igore, ćemo stvoriti čoveka prema našem...
...liku.
Razmisli o tome.
Inteligentnog,
civilizovanog,
čoveka.
Želeću još jednu demonstraciju.
Želim da znam umeš li da slušaš uputstva, da slediš naređenja.
Da li je to problem?
Viktore, ne možemo... - Ne.
Odlično!
Očekuj uskoro vesti od mene.
Ti nisi napravio ovu tehnologiju, a ipak se usuđuješ da mi govoriš kako da je koristim.
Treba da znaš svoje mesto!
Tvoje neznanje o funkcionisanju sveta
ne sme kočiti napredak mojih eksperimenata.
Ali, sigurno uviđaš da nemaš kontrolu.
A ti si sigurno zaboravio šta sam uradio za tebe u cirkusu.
Ovo je moja sudbina. Ovo je tvoja sudbina.
A ovaj čovek predstavlja našeg jedinog saveznika na svetu.
I ako želi da mu napravimo ceo zoo-vrt homunkula,
upravo to ćemo i da učinimo,
ako će to osigurati napredovanje našeg istraživanja.
Jesam li jasan?
Da, Viktore!
Ja te posedujem!
Pripadaš cirkusu!
Dobrojutro. Mogu li da vam pomognem?
Inspektor Turpin, Skotland jard.
Želim da razgovaram sa g. Frankenštajnom.
Plašim se da nije zgodan momenat, gospodine.
Mogu li da znam o čemu se radi?
Da li ti nedostaje cirkus?
Nisam siguran na šta mislite.
Dovedi mi Frankenštajna.
Obavestio sam koledž da ću rado da platim štetu. Malo slomljenog stakla.
Izgleda da je bila umešana životinja.
Zaista je bila.
G. Strausman ija trenutno radimo studiju
o šimpanzama.
Zaista je prilično fascinantna.
Otkrili smo da mimikom, gestikulacijom i glasom
možemo da ih naučimo primitivnom sistemu verovanja.
Naravno, samo zato što oni još nisu sposobni za logično razmišljanje.
Gde je stvor sada? - Mrtav je.
Jadničak. Morali smo da ga uspavamo, zar ne?
Zašto bi policiju zanimala takva sitnica?
Možda postoji veza s ubistvom koje istražujemo.
Istraga ubistva? Igore, ovo je istraga ubistva!
Treba li da shvatim kako moramo da pozovemo šimpanzinog advokata?
G. Frankenštajne, upozoravam vas na konsekvence za ometanje rada policije.
Pogledao bih izveštaje o vašim eksperimentima u poslednjih 12 meseci.
Ako ne budete sarađivali, onda ću, tako mi Boga, izvršiti pretres ovih prostorija.
"Tako mi Boga", kažete?
Inspektore, moram da vam kažem
da se trenutno nalazite u domu racionalnog, slobodoumnog čoveka.
Da biste remetili to ili moja istraživanja, treba vam nalog.
A Bog ovde nema autoriteta. - Blaže s rečima, gospodine.
Mene možete da vređate, ali osporavanje Gospoda je opasno po vas.
Podsetio bih vas da je život sveta tvorevina.
Jeste li vi policajac ili teolog?
Dozvolite da vam dam besplatan savet. Zivot, reći ću ovo vrlo sporo, je tek
puka primena i ishod primenjene hemije.
Pre dva dana ste primenili takvu hemiju na Kraljevskom medicinskom koledžu?
Igore, kada si se poslednji put ispovedio?
Dobri kaluđerje došao da vidi da li smo grešili.
"Ko krije prestupe svoje, neće biti srećan." Pitaću vas ponovo.
Aja ću vas ponovo pitati, gospodine,
zašto ste tako zainteresovani, čak i zaluđeni ovim slučajem?
Sigurno u Londonu postoje mnogo interesantnije misterije koje treba rešiti.
L“,
zato što baš ovaj eksperiment, koji ste umislili da se desio,
može da diskredituje vaš lični sistem verovanja?
Otkrijte šta želite o meni, inspektore.
Ljudi poput vas su uvek stajali na putu napretka i bez izuzetaka su ostajali iza.
Moja kreacija...
Oprezno, g. Frankenštajne.
Igrate se s gnevnim silama.
A u prirodi ne postoji milost.
Doviđenja.
Vratiću se s nalogom.
Ta stvar u školi, Igore...
Gledala sam ga u oči i u njima nije bilo ničega.
Postoji razlika između korišćenja mašina
da bi se obnovio život greškom izgubljen
i stvaranja nečeg što nikad nije trebalo da postoji.
Viktor to mora da shvati.
Slušaj,
nisam mislio da ću ikad napustiti cirkus.
Mislio sam da ću tamo umreti. A Viktor...
Dao mi je sve ovo.
A jedino što je tražio je da verujem u njega.
Shvatam to, Igore.
Samo kažem
nemoj da dozvoliš da te opet neko maltretira.
Viktor kaže da ti je prijatelj.
Ali ako veruješ da je Viktor na pogrešnom putu, moraš da se usprotiviš.
Moram da krenem.
Viktore, ako me iskreno poštuješ kao naučnika...
Ako me poštuješ kao prijatelja,
moraš da saslušaš šta me brine.
Igore. - Gospodine.
Koliko je prošlo? Tri godine?
Izgledaš mršaviji.
Žao mi je, gospodine, ja ne...
Da li je Viktor ovde? - Da, gospodine.
Vrlo dobro.
Gde si bio?
Nije pametno ići u grad kada traje lov na čoveka.
Silazi s njegovog srca!
Oče.
Ustani.
Odlazi.
Oče, uzbuđen sam što si došao. Tajming je besprekoran.
Napravio sam prodor s mojim... - Nije me briga.
Ne interesuju me tvoje površno istražene teorije ni propali eksperimenti.
Nisu površno istraženi, rekao sam ti... - Viktore, tišina.
Juče sam primio telegram,
kojim mi saopštavaju da ćeš biti pozvan pred odbor direktora koledža.
Kažu da si zapostavio školu.
Nameravaju da te izbace.
Ne, ne smeju!
Zar ne smeju?
Moj rad je daleko važniji
od bilo čega što rade u prokletoj školi.
Ti si budala, Viktore. Uvek si bio.
Da si samo mogao biti malo više poput Henrija.
Ali ti...
Samo sramotiš prezime Frankenštajn.
Pobrinuću se da prezime Frankenštajn nikad ne bude zaboravljeno!
Ponovo si učinio isto, Viktore.
Samo si ovog puta uništio svoj život.
Šta je onda ovo?
Fineganov projekat.
Moj čovek.
Postaće savremeni Prometej.
Glup, glup, glup-
Takođe, nije ni izbliza dovoljno veliki.
Da. Šta?
Gordon jeste bio brz ijak, ali nije mogao da izdrži ništa od toga.
Pri kraju je imao ozbiljnih teškoća s disanjem.
Disanje?
Embolije. Embolije u njegovim plućima. Da, naravno.
Kako glupo.
Tako mnogo sirove energije kruži oko njegovog tela.
Njegovo telo ne bi podnelo napon.
Jadno biće bi bilo mrtvo u roku od deset minuta.
Ako želimo da napravimo nešto što će ostati živo, treba nam još energije.
Mnogo više.
Stani. Šta bi moglo da proizvede toliko...
Munja!
Da, imam...
...pravu stvar. Jedan od mojih prvih nacrta za Lazarovu viljušku
uključuje konstrukciju koja zapravo usisava energiju
iz atmosfere.
Moguće je da napravimo veću verziju koja će simulirati statičko pražnjenje
slično onom kod munje.
Ne, toje isti problem.
Ne možemo naterati telo da prihvati taj naboj.
Nemoćni smo da prosto napravimo veće organe.
A šta ako mu damo dvoja pluća?
Znaš da si genijalan, zar ne?
Zašto ne bismo? On je naš čovek, možemo da radimo šta hoćemo.
Ne samo dvoja pluća...
Dva srca. - Da!
Da pumpaju krv po većem telu. - Apsolutn0. Potrebna su mu.
Igore...
Ranije, kad je moj otac bio ovde... -Čitao sam.
Nisam ništa čuo. Da li je rekao nešto zanimljivo?
Ne, nije.
Viski?
Da. Da, donesi nam.
Veći grudni koš,
da stanu četiri plućna krila. Po dva sleva i zdesna.
Napravi veće ruke! Bicepsi.
Šta ćemo sad da radimo? - Okreći ga.
Napred i nazad, neka ta tečnost teče kroz telo.
Živeli. - U njegovo ime.
Ravna glava.
Zašto?
Zato što mi se tako sviđa, eto zašto.
Za njegova dva srca.
Da li je to dragoceno?
Odbili su da nam daju nalog, inspektore.
Sudija kaže da nema znakova zločina, niti bilo kakvog kriminalnog dela...
Nema zločina?
Pogledaj krš u Kraljevskom koledžu.
Progoretine od kiseline. Krvavi otisci šapa na podu.
Nešto se dešava. Nešto se događa u tom podrumu, znam to.
Znam to.
To je moj posao, moja dužnost. Moja je moralna dužnost da to sprečim.
Ali, gospodine, nemate nalog.
Da, uvredio vas je. Da, pametan je. Ali, nemamo dokaze.
Baš me briga.
ELEKTRICITET?
Moram da saznam šta je u tom podrumu.
DELOVI TELA
Sad možemo da sprovedemo moju pravu viziju.
Ti ija ćemo uzeti ove sirove delove života, njegove osnovne elemente,
i spojićemo ih prema našim specifikacijama, po našem dizajnu.
Jer večeras počinjemo da pravimo naš model
Prometeja.
Večeras? Zapravo, Viktore, ja sam...
Pozvan sam na bal. - Na šta?
Na bal. Lorelaj me je pozvala. - Lorelaj?
Da. - Ne, ne govori.
Lorelaj...
Ja ću ostati ovde i radiću.
Žao mi je. - Nema potrebe da se izvinjavaš.
Treba da ideš i uživaš. Zaslužio si.
Zaradio si to.
Možeš sad da ideš.
Hvala.
Ne znam šta treba da radim.
Već to radiš.
Frankenštajne, otvori vrata!
Razvalićemo ih! Odmah otvori vrata! Skotland jard!
Frankenštajne! Otvori vrata!
Jedan, dva, tri! Jedan, dva, tri!
Jače.
Frankenštajne! Otvori vrata!
Viktore, moramo da idemo!
Gde si bio? - Sa Lorelaj.
O, shvatam. Gubio si vreme
na besmisleno udvaranje,
dok je meni zapalo da odradim posao koji se mora obaviti!
Frankenštajne! Otvori vrata!
Frankenštajne, ulazimo! Razvalite vrata!
Poslao sam jednog od Fineganovih ljudi po kočiju.
Pokušavam da preopteretim provodnike.
Zaboravi provodnike! Moramo da odemo odavde!
L da im dozvolim da mi uzmu mašine? Nema proklete šanse!
Podna vrata vode u kanalizaciju, to je jedini izlaz. Pokušaj da otvoriš.
Budakje u hladnjači.
Šta čekaš? -Šta je ovo?
Igore Strausmane, upoznaj Igora Strausmana.
Šta? Šta si mu uradio?
Našao sam ga takvog pre nekoliko meseci. Predozirao se.
Pre nekoliko meseci? Uzeo si mu oči!
Viktore, šta je tebi? - Hoćeš li da umreš u zatvoru,
da te pogubi onaj manijak?
G rbavče!
Da li sada uviđaš istinu?
Ovo je čovek koji te je odveo iz cirkusa.
Koji je iskopao oči mrtvom prijatelju.
Mrdni još jednom i ubiću te.
Radite šta želite. Ne plašim se smrti!
Stvarno?
Ja se plašim.
Izgubio sam ženu
zbog maligne izrasline.
Kroz svoju patnju upoznao sam smrt.
To je ambis iz kog se nijedan čovek ni žena ne mogu vratiti.
Zarje ne biste radije imali uz sebe?
Zar ne biste hteli da ponovo bude živa?
Ona jeste živa.
U Božjoj kući.
A kada ija padnem u taj ambis,
biću uz nju.
Zar ne vidite? Vi verujete u izmišljotinu.
A vi ćete biti zaboravljeni.
Tako je.
Istorija će vas sahraniti, Frankenštajne,
i niko neće pamtiti vaše ime.
Ne, varate se. lgore, ne!
Sada ćete me zapamtiti.
Vi kto re !
Hajde, Igore!
Vucite! Vucite!
Frankenštajne, ulazimo!
Inspektore?
Finegan.
Finegane! Gde si?
Frankenštajne! Igore! Kakvo neočekivano iznenađenje.
Policija je upala u moj dom u potrazi za Igorom Strausmanom.
Uspeli smo da izbegnemo hapšenje, ali
moguće je da smo teško ranili policajca.
Pretpostavljam da sad nemate izbora osim da odete iz Londona.
Što pre. - Tako je.
Moja porodica poseduje jedno imanje. Zamak Erskin u Škotskoj. Prilično je
ruralno i zabačeno. Idealno smešteno, može se reći,
za obe vaše potrebe, kao naučnika i...
Pa, kao begunaca.
Da.
Otići ću da spremim kočiju.
Vrlo dobro, hvala ti!
Kako si mogao to da mi uradiš? -Šta to?
Krio si od mene da si ubio čoveka i dao si mi njegovo ime!
Rekao sam ti, nisam ubio Strausmana. Preteruješ.
Uzeo si mu oči!
Detalji.
Bio je ništarija.
Tvoj hvalospev njemu je više nego što bi mu porodica priznala.
U redu, gospodo, ne gubimo vreme. Vaša kočija je spremna.
Hajde, Igore.
Usput ćemo pričati o tome. - Ne.
Šta?
To što radiš je pogrešno.
Poludeo si. Idemo. - Otišlo je predaleko.
Prosto više nemamo vremena.
Onda ne idem.
Slušaj me.
Imaš priliku da budeš deo... - Deo čega?
Toga da me Iažeš?
LIi toga da me lovi policija i jure čudovišta?
Pa, ako se koncentrišeš na tamnu stranu.
Ne idem.
Šta ćeš da radiš? Vratićeš se u cirkus?
Obnovićeš svoju uspešnu karijeru... - To nije tvoja briga.
Ti si budala.
Ja sam te stvorio.
Misliš da zato što sam te stavio u protezu i što si se ošišao,
možeš da mi okreneš leđa?
Da možeš sam da kreneš u život?
Pogledaj dokle si stigao sa svojom akrobatkinjom, moralom i novim životom.
Samo pođi sa mnom.
Fino.
Završio sam s tobom.
Znaš... Poznavao sam Igora Strausmana.
Bio je dosadnjaković.
Novi bogataš. Narkoman.
Ko si onda ti?
Nije ni bitno.
Viktorje bio vrlo otvoren sa svojim dizajnom.
Ali, zasad mi je još uvek potreban.
Ti, s druge strane...
Da vidimo. Tvoj dobrotvorje nestao,
tvoj dom je ispreturala policija,
tvoj identitet se pokazao kao Iažan
i znaš previše da bih ti dozvolio da odeš.
Pokušavam da kažem, staro momče,
da nikom nećeš nedostajati.
Vežite ga i stavite u kočiju.
Ti i Viktor niste jedini koji imaju viziju.
Ja, takođe, sanjam o budućnosti.
Sanjam da će moja porodica kontrolisati tu novu tehnologiju.
Šta reče?
Ne slažeš se.
Pomislio sam da se tebi i Viktoru to neće mnogo dopasti.
Znaš, za ljude opčinjene smrću, smatrate da ste iznad nasilja.
Čudno.
Zbogom, lgore.
Strausman nije bio Strausman.
Telo, zamrznuto stvorenje, to je bio Strausman.
Mladić koji se pretvarao da je Strausman je bio grbavac
kog je preobrazio Frankenštajn.
Inspektore, to nije... - Pobegli su u kočiji porodice Finegan.
Finegan je student Kraljevskog medicinskog koledža. Ima smisla.
I on je umešan. Možda ih finansira. - Inspektore Turpine, stanite...
Pretpostavljam da su do sada napustili zemlju zajedno s Fineganom,
koji, saznali smo, ima imanje, zamak Erskin u Škotskoj.
Tamo ćemo ih naći.
Prestani, Roderiče, prokletstvo! - Ne, slušajte me!
Možemo sada da ih uhvatimo.
Mi to možemo
i hoćemo.
Kako to mislite?
Uklonjeni ste sa slučaja, gospodine.
Iz policije, u stvari.
Pozornik Alister će preuzeti vaše mesto.
Vi idete na medicinski i mentalni oporavak.
Niste imali nalog, Roderiče.
Imate li predstavu dokle sam morao da idem
da bih vas zaštitio od kriminalnih optužbi?
To je bila neophodna akcija. - Stvarn0?
U potrazi za čim?
Grbavcem iz visokog društva?
Nemrtvim čudovištima?
Zaverama u koje je umešana skoro najbogatija porodica u Engleskoj?
Da, zavera da se stvori život
u direktnom, drskom delu protiv Boga.
Bili ste najbolji detektiv Skotland jarda, ali je vreme da odmorite.
Morate da se izlečite. A kada se vratite, videćete stvari onakvima kakve zaista jesu.
Da li je to dragoceno?
Došao sam u posed ovoga kad mi je bilo deset godina.
Te godine je zima bila veoma hladna.
Tada smo živeli na selu. Bila su to srećna vremena.
Iskrali smo se kroz prozor spavaće sobe da bismo se igrali u snegu
i tako smo uradili.
Dok nas nije
zahvatila mećava.
Zamalo sam umro.
Kako god, kada...
Kada je sneg prestao da pada
i zora je napokon svanula,
bio sam živ.
Pogledao sam u ruke i video da ovo držim.
Služi da me podseća na to.
Na šta da te podseća?
Da nas je Bog,
ako On uopšte postoji,
poslao nesavršene u ovaj svet.
Slabi smo.
Krhki.
L predodređeni smo da umremo.
Ovo me podseća da to nije dovoljno dobro.
S kim si bio?
Rekao si "mi". U mećavi.
Jesam li?
HENRI FRANKENŠTAJN
Kuda, za ime Boga, misliš da ideš?
Nedeljama nisi izlazio iz kreveta! Jedva možeš da hodaš!
Igore. lgore, ne idi. Ne radi to.
Moram da idem. Potreban sam mu.
Ništa mu ne duguješ.
Ti si svoj čovek. - Nisam.
Ja sam čovek kog je on stvorio.
Grešiš.
Oduvek si bio takva osoba. Hrabra, briljantna, lepa osoba.
On mi je dao život.
Žao mi je, Lorelaj, ali...
Razumi me, moram da idem.
On mi je prijatelj.
Onda nećeš ići sam.
Dva srca.
Da pumpaju krv po većem telu.
Veći grudni koš da primi četiri plućna krila.
Po dva sleva izdesna.
Ti ija, lgore, ćemo stvoriti čoveka
prema našem liku.
lnteligentnog,
civilizovanog
čoveka.
Stani!
Stani tu!
Fineganovi ljudi.
Sačekaj ovde.
Čuvaj se, molim te.
Šta radiš? - Kreni.
Zdravo?
Izvinite, izgleda da smo se izgubili.
Hvala vam!
Šta je ovo?
Drži je ovde. Ja idem u zamak.
Gospodine, sprema se oluja.
Taj čovekje u dosluhu sa Satanom i mora da bude zaustavljen!
Sve stanice spremne!
Inženjeri! Naučnici! Gledajte u mene!
Oluja se bliži!
Oluja stiže! Uslovi su savršeni!
Električne stanice spremne, gospodine!
Premestite Prometeja na prvu stanicu!
Naložite peć! Treba da je vrelija!
Pazi na pumpu za krv!
Pripremi krv!
Sada stanica s tečnostima!
Sada. Spremni?
Umetanje.
Unutra. Ušlo.
Respiratorna stanica!
Pripremite respiratornu stanicu!
Vi ktore.
Bore?
Drago mi je da si došao. - Viktore, Finegan je pokušao da me ubije.
Verujem da namerava da ubije i tebe, čim mu budeš dao šta želi.
Još možemo da se izvučemo, ali moraš da prekineš ovaj eksperiment.
Otac te je poslao, zar ne? - Ne budi smešan!
Ništa ga neće zaustaviti, ne znaš na šta je sve spreman!
Nije me briga.
Šta?
Fineganovi motivi mi ništa ne znače.
Večeras ću ovde preokrenuti tok ljudskog postojanja.
Onda će ovaj svet, koji me je prezreo,
večito pamtiti moje ime!
Ne, ako uradiš ono što traži, niko se neće sećati Frankenštajna, čoveka.
Samo čudovišta!
Opraštam ti, Igore.
Opraštam ti nesposobnost da vidiš budućnost.
Ostani ovde!
Tvoj bratje bio s tobom!
Henri Frankenštajn.
On je bio s tobom te noći.
Da li je bio stariji ili mlađi od tebe?
Bio je stariji.
Mora da si se ugledao na njega.
Odakle ti to?
Ne bi me iznenadilo da je ideja bila tvoja.
Da izađete na sneg. A on te je zaštitio.
L umro je dok si ti preživeo.
Zar nije sve ovo zbog toga, Viktore?
Hoćeš da sprečiš druge ljude
da dožive bol koji si ti osetio.
Ne.
Ne?
Ne.
Mnogo je više od toga.
Zar ne vidiš? Po mom mišljenju, te noći sam ubio brata.
Moram da povratim ravnotežu.
Sada moram da stvorim život.
Viktore, ništa od ovoga to neće nadoknaditi.
Ovo jedino donosi još više i više bola.
Koji god te je put odveo ovako nisko, ovo nisi ti.
Ti si dobar čovek, Viktore.
Igore... - Frankenštajne!
Frankenštajne! Požuri, čoveče! Oluja samo što nije stigla!
Vi ktore,
nemoj.
Vi kto re !
Stanica jedan je spremna!
Pomerite Prometeja!
Električna stanica!
Električna stanica spremna, gospodine!
Ko je mogao da pomisli?
Ti ija na pragu besmrtnosti.
Pomerite Prometeja!
Lazarova stanica!
Prokleti bili svi.
Zajedljivci i licemeri.
Jer večeras, Viktore, udahnjujemo život
u telo!
Baloni pušteni!
Lazarova viljuška.
Daću ti život.
Ja ću ti dati...
...životl
Prometej se diže!
Stanica spremna, gospodine!
Želim punu snagu, na moj znak.
Sada!
Izmenjivač B spreman.
Puna snaga... sada!
Otvori releje na svim položajima!
Ovo je tvoj trenutak, Viktore!
Vi kto re !
Previše je snage!
Znate ovu priču.
Sevanje munje.
HENRI FRANKENŠTAJN
Ludi genije.
Bezbožna kreacija.
Vi ktore,
nemoj!
Živi!
Pa, Viktore...
Gospodine, moram da vas upozorim
na preopterećenje!
Ne!
Frankenštajne!
Gorećeš zbog ovoga što ovde radiš.
Ovo nije nauka.
Ovo je delo Satane lično.
Nema Satane. Nema Boga. Samo ljudski rod.
Samo ja!
Neka ti Bog oprosti, Frankenštajne! Neka ti Bog oprosti!
Sklanjaj se s puta, Viktore!
Sklanjaj se!
Dođi kod mene.
Ja sam tvoj brat.
Brate moj, Henri, oprosti mi.
Ogrešio sam se o tebe.
Jer ovo nije život.
Ovo nije život!
Ti nisi život!
Živi!
Viktore! - Sklanjaj se s puta, Frankenštajne!
Živi! Živi! Živi!
Neka Bog otera ovog đavola
i vrati ga u paklene jame iz kojih je došao.
Ne!
Igore, žao mi je. - Sta ćemo da radimo?
Šta ćemo sada da radimo?
Uradićemo jedino što možemo.
Sranje.
Ne!
Igore]
Vi ktore,
silazi.
Igore]
Dva srca!
Ne!
O, brate moj, oprosti mi!
Vi ktore?
Najdraži lgore, Sačekao bih te ali,
troje je gužva isve to.
Osim toga, mislim da ti je verovatno bilo dosta mog rada.
Iskreno rečeno, verovatno ti je dosta mene.
Naše zajedničko vreme je prošlo. Naša dostignuća su sada prošlost,
a za naša otkrića se verovatno nikad neće saznati.
Ali uvek ću s nežnošću misliti na tebe kao mog prijatelja.
Što se mene tiče,
imam neke ideje o tome gde smo ovog puta pogrešili
ijednog dana ću te možda ponovo posetiti.
Budi spreman.
Za sada, tvoj život je samo tvoj
iželim ti sreću.
Ti jesi i uvek ćeš biti moja najbolja kreacija.
Tvoj prijatelj...
VIKTOR FRANKENŠTAJN
U sećanje na ČARLIJA FILIPSA
Prevod i adaptacija: Bojana Lukić Jovković